Витоки
type: channel
date: 2026-07-16T09:35:30Z
update period: hourly
update frequency: 1
update base: 2000-01-01T12:00+00:00
items: Open Call для спільнот традиційної культури України
items: Український хатній стінопис: 5 традицій, які створювали відчуття дому
items: Вербна неділя і свячена верба в українській традиції
items: Благовіщення: традиції, прикмети та заборони

Open Call для спільнот традиційної культури України
type: item
date: 2026-07-15T12:08:06Z
subject: Без категорії
description: Українська традиційна культура живе не лише в музеях, архівах чи на сторінках етнографічних досліджень. Вона звучить у фольклорних гуртах, відтворюється в майстернях, передається під час навчань, експедицій і родинних зустрічей. Стає основою локальних фестивалів, культурних подій та ініціатив, які допомагають громадам краще пізнавати власну історію. Щоб побачити різноманіття традиційної культурної спадщини, налагодити зв’язки між його […] The post Open Call для спільнот традиційної культури України first appeared on Витоки.
encoded: <img fetchpriority="high" decoding="async" width="1024" height="641" src="https://vytoky.com/wp-content/uploads/2026/07/2026-07-15-14.56.16-1024x641.jpg" alt="" class="wp-image-1938" srcset="https://vytoky.com/wp-content/uploads/2026/07/2026-07-15-14.56.16-1024x641.jpg 1024w, https://vytoky.com/wp-content/uploads/2026/07/2026-07-15-14.56.16-300x188.jpg 300w, https://vytoky.com/wp-content/uploads/2026/07/2026-07-15-14.56.16-768x480.jpg 768w, https://vytoky.com/wp-content/uploads/2026/07/2026-07-15-14.56.16-440x275.jpg 440w, https://vytoky.com/wp-content/uploads/2026/07/2026-07-15-14.56.16.jpg 1170w" sizes="(max-width: 1024px) 100vw, 1024px" /> Українська традиційна культура живе не лише в музеях, архівах чи на сторінках етнографічних досліджень. Вона звучить у фольклорних гуртах, відтворюється в майстернях, передається під час навчань, експедицій і родинних зустрічей. Стає основою локальних фестивалів, культурних подій та ініціатив, які допомагають громадам краще пізнавати власну історію. Щоб побачити різноманіття традиційної культурної спадщини, налагодити зв’язки між його учасниками та зробити їхню роботу більш видимою, проєкт Zagoriy Foundation «Витоки» відкрив Open Call для спільнот традиційної культури України. Чому виникла ця ініціатива Середовище традиційної культури в Україні значно ширше, ніж може здаватися. Його формують невеликі сімейні майстерні, громадські організації, локальні музеї, дослідницькі групи, фольклорні гурти та окремі ентузіасти. Хтось багато років записує пісні свого регіону. Хтось відновлює місцеву техніку ткацтва, вишивки чи кераміки. Інші створюють архіви, проводять експедиції, організовують фестивалі, навчають дітей або працюють із пам’яттю своєї громади. Саме завдяки цим людям традиційна культура не залишається застиглим свідченням минулого. Вона продовжує звучати, змінюватися, передаватися та знаходити нові форми в сучасному житті. Проте багато таких ініціатив досі працюють відокремлено. Вони можуть стикатися зі схожими викликами, шук…

Український хатній стінопис: 5 традицій, які створювали відчуття дому
type: item
date: 2026-07-15T09:08:52Z
subject: Без категорії
description: Українська хата в традиційній культурі ніколи не була просто місцем для життя. Вона була простором родини, пам’яті, праці, свят і захисту. Її білили, прибирали, клечали зеленню, оздоблювали рушниками, іконами, квітами, а в багатьох регіонах — ще й розписували. Так з’являлися хатні стінописи: мальовані орнаменти на стінах, печах, сволоках, довкола вікон і дверей, іноді навіть на […] The post Український хатній стінопис: 5 традицій, які створювали відчуття дому first appeared on Витоки.
encoded: Українська хата в традиційній культурі ніколи не була просто місцем для життя. Вона була простором родини, пам’яті, праці, свят і захисту. Її білили, прибирали, клечали зеленню, оздоблювали рушниками, іконами, квітами, а в багатьох регіонах — ще й розписували. Так з’являлися хатні стінописи: мальовані орнаменти на стінах, печах, сволоках, довкола вікон і дверей, іноді навіть на стелі, долівці, господарських будівлях чи пічних заслінках. У народних уявленнях розпис мав естетичну, оберегову й ритуальну функції: робив дім гарним, позначав його як упорядкований і «свій», а також мав захищати мешканців від лиха. Традиції декоративного розпису житлових і господарських приміщень є органічною частиною української культури, а найпоширенішим видом такого малювання був саме настінний розпис селянських хат і споруд. Хатній стінопис був нетривким мистецтвом, яким здебільшого займалися жінки. Стіни щороку білили, малюнки поновлювали перед великими святами, а іноді повністю замальовували новими. Через це до нас дійшло не так багато автентичних зразків: частину знаємо за фотографіями, музейними копіями, етнографічними описами, «мальовками» на папері й пам’яттю майстрів. Але саме ця нетривкість робить традицію особливо зворушливою: жінки вкладали час і сили в те, що не мало зберігатися на віки, а мало жити разом із домом. Чому саме ці регіони Виставка не претендує на повний каталог українського хатнього стінопису. Локальні традиції існували в багатьох куточках України, а окремі села нерідко виробляли власну манеру розпису. Для експозиції ми обрали п’ять традицій, які демонструють різноманіття українського хатнього стінопису: дві локальні школи — петриківський і самчиківський розписи — та три регіональні традиції: Поділля, Слобожанщини й Степового Причорномор’я. Разом вони показують, наскільки різними могли бути українські хатні розписи — від тонкої графічної роботи «кошачкою» до монументальних декоративних композицій, що вкривали майже весь простір хати. Дніпропетровщина: петриківсь…

Вербна неділя і свячена верба в українській традиції
type: item
date: 2026-04-01T14:53:07Z
subject: Без категорії
description: Свячена верба в українській традиції — це не лише атрибут Вербної неділі, а й важливий домашній оберіг. Її тримали біля ікон, несли на кладовище, використовували під час негоди, встромляли в паски, торкалися нею дітей, худоби й навіть клали до купелі немовлят. Усе це пов’язане з давнім уявленням про вербу як про апотропей — захисний елемент, […] The post Вербна неділя і свячена верба в українській традиції first appeared on Витоки.
encoded: Свячена верба в українській традиції — це не лише атрибут Вербної неділі, а й важливий домашній оберіг. Її тримали біля ікон, несли на кладовище, використовували під час негоди, встромляли в паски, торкалися нею дітей, худоби й навіть клали до купелі немовлят. Усе це пов’язане з давнім уявленням про вербу як про апотропей — захисний елемент, що відганяє лихо. Чому саме верба стала знаком свята У євангельському сюжеті цього дня Ісус Христос в’їжджає до Єрусалима, а люди виходять його зустрічати з пальмовими гілками. У середземноморському регіоні пальми символічно позначали життя та перемогу. Оскільки пальми в Україні не ростуть, у церковній і народній обрядовості їх замінила верба. У Ірландії в цей день використовують тис, ялицю або кипарис. В Італії пальмові листки поєднують з гілочками оливи. Вербна, Шуткова чи Квітна? У різних регіонах України Вербну неділю називали і Вербичем, Вербницею, Шутковою, Квітною, Баськовою та Бечковою. Назва Шуткова пов’язана з німецьким дієсловом schützen — «захищати». Це важлива підказка до розуміння самої ролі свяченої верби в українському побуті. Її сприймали як захисний елемент, оберіг, тобто апотропей. Назва Баськова походить від слова баська — вівця. Так пояснювали схожість пухнастих вербових бруньок із м’якою вовною ягнят. Відповідно, Бечкова назва, імовірно, пов’язана зі звуком «бе», тобто теж із образом вівці. Інколи ще називали Вербич і Вербниця: «Прийшов Вербич — кожуха тербич», «Прийде Вербниця — назад зима вернеться». Як готували вербові пучечки Напередодні свята, у суботу, господиня дому готувала вербові пучечки. На Заході частіше брали нерозквітлу вербу, а в Центральній і Східній Україні любили пишні «котики». До пучечка могли додавати сезонні квіти або раніше освячену зелень (ще з Маковія чи Спаса). Вірили, що так цілющість і захисна сила зростають. Ритуальне биття вербою: не покарання, а передача сили Одна з найвідоміших традицій Вербної неділі — легеньке биття свяченою вербою. Таке ляскання мало наділяти людей і твари…

Благовіщення: традиції, прикмети та заборони
type: item
date: 2026-03-26T12:51:57Z
subject: Без категорії
description: Благовіщення Пресвятої Богородиці (Благовіщення, Благовістя) — одне з найбільших весняних свят в українській традиції, яке відзначають 25 березня. Що означає свято Благовіщення Згідно з Євангелієм, у цей день архангел Гавриїл з’явився Діві Марії та сповістив їй благу звістку — вона стане матір’ю Ісуса Христа. В українській традиції це свято має ще одне важливе значення:Благовіщення — […] The post Благовіщення: традиції, прикмети та заборони first appeared on Витоки.
encoded: Благовіщення Пресвятої Богородиці (Благовіщення, Благовістя) — одне з найбільших весняних свят в українській традиції, яке відзначають 25 березня. Що означає свято Благовіщення Згідно з Євангелієм, у цей день архангел Гавриїл з’явився Діві Марії та сповістив їй благу звістку — вона стане матір’ю Ісуса Христа. В українській традиції це свято має ще одне важливе значення: Благовіщення — день, коли Бог благословляє землю, і вона починає родити. Благовіщення в народних віруваннях У народних уявленнях Благовіщення — це час, коли приходить правдива весна. Вважалося, що саме цього дня «відмикається земля», яка від осені перебувала у стані спокою. На Черкащині вірили, що це архангел Гавриїл відмикає землю і починають рости всі рослини. На Гуцульщині ж вірили, що цим займається святий Юрій. Чому до Благовіщення не можна було працювати на землі В українській традиції від свята Введення (21 листопада) і до Благовіщення землю не турбували: не орали, не копали, не сіяли. Вважалося, що земля в цей час спить і набирається сили, а будь-яке втручання може зашкодити майбутньому врожаю. Тому лише після Благовіщення дозволялося починати польові роботи. Заборони на Благовіщення Окрім роботи на землі, на Благовіщення також не варто було: торкатися до зерна, бо воно втратить свою родючу силу: не зійде, погано вродить, а то й зовсім «переміниться» (замість пшениці виросте кукіль чи замість коренеплодів буряків будуть стовбури) ставити огорожу, щоб не накликати посуху влітку розчісувати волосся, щоб птахи грядки не розгрібали заплітати волосся, щоб долю собі не заплутати віддавати які-небудь хатні речі сусідам, бо тоді протягом року будуть матеріальні труднощі позичати яйця, бо кури перестануть нестися. «Благовісні» люди і тварини Народжених цього дня людей та тварин називали «благовісними». У народній уяві їх сприймали насторожено: вірили, що можуть бути недовгожителями або мати інвалідність. Казали: «З благовісного теляти добра не ждати», тому таку худобу часто не залишали. Яйця, знесені …